Sjećanje na Bedr
![Sjećanje na Bedr](/media/article/2557/original/05a196b52752bccef210be2ca3eb27ad_XL.jpg)
Na lica što zabrinutost i tegoba bi im izričaj, kapi se spustiše
Što ko milost dođe od Er-Rahmana da razgali srca i zemlju što njom hodiše
Da očisti tijela i odagna zebnju što nastani duše
Učvrstiše se redovi skupine male, spremni i životima da svjedoče
I još jednom srca jekinom i uzdanjem napojiše, jezike zikrom ovlažiše
Allahu svemogućem se predaše, noć uo'č Bedra, dove kad zemlju napustiše
Pred bitku što simbolom postade, da moć istine, pravde i tevekkula uvijek jača je
I bi istina u osloncu na Ekbera, bitka onako muška kad se zametnu
Oklopi sile i oholosti, neznanja i zuluma padoše, pred srcima vjernih i vojskama nevidljivim
Osta zastava tewhida da i dan-danas svjedoči da sile mraka uvijek poniženje će na'ć
Poziv vojske u Istinu osvjedočene, i pouka Kur'anska:
"Kol'ko puta skupina mala veću nadjača..."
I noćas u noći istoj ramazani-šerifskoj, godine 1400. i neke
Svjedodžbom da nema boga sem Allaha jedinog, Bedr duša dok priziva
Ramazana krvavih u rahatluku što nemir nosi se podsjećam
Palestina, Kašmir, Afganistan
Palestina, Liban, Bosna, Čečenistan
Palestina-Kuds-Palestina: česta slika s tv ekrana
Slikom na sliku do u zaborav, krv nevinih bratskih muslimana
Bedr-Bedra dok zazivam, Palestino noćas za te dove moje
Puteva bliskih ishodištu, duhovna zemljo pradjedovska
Izvorištu vjere i predanja, zemljo Ademovska, Ibrahimovska
Davudovska, zemljo Musaova, Isaova, Muhammedova... Palestino željo vazda živa!
Jecaju neutihli, rano u kutku žića skrovitom gajena
Bedranski moj podsjetniče - noćas za te dove moje
Za dušu duše tvoje, Kuds - cvijet najljepši iz milosti Njegove šareni
Grad - Sellama i islama, grad isr'a i mi'radža, svekoliku bašću Božju
Za Al-Aksu - srce čisto tvoje, prvu kiblu muslimana, u gajb stvari simbol vjerovanja
Palestino, dove moje
Za sve one potlačene, protjerane, ubijene
Za domove poravnate, djevojke obeščašćene
Sinove utamničene, za majke im uplakane
Za sve one što će kol'ko sutra, iznova s kamenom u ruci
Na čelične grdosije hitat', krv šehidsku što će prolivat'
Moćnog i sinog doživljujuć', zulum i silu dušmansku da zatre
K'o Firav'na oholog što je, za njih ako ništa Er-Rahmanu - dove moje
Za dječaka Muhammeda i ine, što spas ne nađoše, u očinskom zagrljaju
I postaše samo slika bjelosvjetska, sve do dana određenog - Bedra - bedranskog
Palestino, bolna opomeno, noćas za te dove naše
Milost nek t'je Subhanova!
Mehmed Šehić (iz Varcar-Vakufa)
Bugojno